My Name is Niko, I new in town!
Par spēles sižetu un galvenajiem varoņiem, domāju, stāstīt ir lieki, jo viss jau sen visiem ir zināms – apķērīgais imigrants (protams, nelegālais) Niko Belliks no mums salīdzinoši tuvās Serbijas ierodas visamerikāņu metropolē Liberty City laimes un daudz kā cita (detaļas – spēles gaitā!) meklējumos, bet saskaras ar glumo brālēnu un neskaitāmiem citiem personāžiem, kuri traucē mierīgi pelnīt savu darba dolāru...
Tikpat labi, kā viss iepriekšminētais, ir zināms arī fakts, ka šai sērijas daļā Rockstar izvēlējās iet pa reālisma ceļu, arī sižetā – Niko nav CJ no kvartāla, kurš uz spēles beigām pārvēršas par melnādaino kung-fu džeimsbondu, lec ar motociklu lidmašīnās un ložņā pa Area51. Tā vietā mūsu priekšā norisinās tradicionāla un nu jau arī samērā klišejiska lielpilsētas gangsterfilma, kurā atkal sazagts viss no visurienes (stipri mazāk, nekā "GTA III" vai "Vice City", bet tomēr) un kura bez šiem pārgalvīgajiem elementiem ir diemžēl nedaudz garlaicīga – par maz, stipri par maz ir „Omg!” un „Tas tik bija kaut kas!” momentu misijās, kuras visbiežāk prasa vienkārši tikšanu no punkta A uz punktu B (un dažreiz arī atpakaļ) un viena vai vairāku subjektu noslaktēšanu galapuntā. Protams, ik pa brīdim paspīd unikāli-atraktīvi uzdevumi (kā piemēram „Three Leaf Clover”), tomēr savā vairākumā viss ir tieši tā.
Tomēr, no otras puses, to var uzskatīt par Rockstar centieniem izaugt un pavilkt sev līdzi arī sērijas fanus – par spīti neiztrūkstošajam humoram sižets ir nopietns(-āks), varoņi ir drīzāk traģikomiski, nekā vienkārši komiski, un arī beidzas viss vai nu bēdīgi, vai pavisam bēdīgi. Ļaundariem – ļaundaru liktenis, un acīmredzot to Rockstar cenšas pavēstīt visiem mazgadīgajiem likumpārkāpējiem, kuri par savas rīcības avotu lepni min „Grand Theft Auto”!
Liberty City Lights
Burtiski pirmais, kas iekrīt acīs, ir „jaunā” Liberty City, un tās grandiozitāte. Rockstar dizaineri, mākslinieki un 3D artisti ir pārspējuši paši sevi un pilnīgi visus citus, kuri jebkad mēģināja izveidot realistisku virtuālu pilsētu – tas ir vienkārši kaut kas neticams! Liberty City nav ne šabloniska lielpilsēta, ne arī precīza realitātes kopija, bet gan maksimāli reāla virtuāla vieta – piedodiet par muļķīgu verbālu konstrukciju. Nereāls darbs ieguldīts katrā pilsētas rajonā, jo katrs no tiem ir radikāli atšķirīgs no pārējiem, vienlaikus saglabājot kopējo stilu un, ja spēlētājs nav pilnīgs topogrāfiskais idiots, tad jau pēc pāris stundām geimpleja karte kļūst nevajadzīga – gluži kā dzīvē. Izmantojot dažādus knifus, Rockstar ir izdevies padarīt Liberty City par dzīvu, elpojošu pilsētu – vārdu sakot, ticamu! Spēles gaitā radās sajūta, ka vienai spēlei šis viss ir krietni par maz – vajadzētu veselu „GTA IV triloģiju” tikai iekš Liberty City, lai pilnībā novērtētu padarīto darbu.
Teiciens „Living the american dream” nav tikais sižeta, bet gan visas spēles pamatā – mums nepārtraukti tiek piedāvātas sākotnēji it kā mazsvarīgas izklaides, kuras gan vienkopus veido tieši šo sajūtu. Apstāties pie ielu hotdogu tirgoņa. Nokļūt vajadzīgajā vietā ar tik labi atpazīstamo yellow cab. Aiziet uz kabarē vai comedy klubu. Paskatīties jokainu TV raidījumu. Galu galā, vienkārši pasērfot ar drazu pārpildītajā spēles iekšējā internetā – un tas viss tradicionālajā Rockstar melni-zobgalīgajā humora mērcē!
Miljards sīkumu – piemēram, gandrīz katrai misijai ierakstīti vairāki dialogu varianti, lai, ja gadījumā nāksies pārspēlēt, nebūtu jāklausās viens un tas pats (un man ir pamatotas aizdomas, ka kopējo dialogu daudzumu spēlē nezin pat paši veidotāji). Reāli komedianti Ricky Gervais un Katt Williams spēles fiktīvajos kabarē un comedy klubos! Astoņpadsmit radio stacijas, kurās atrodams burtiski viss, pat Eirovīzijas uzvarētāja Ruslana un glamūrais krievu/ukraiņu reperis Serjoga ar savām žēlabainajām balādēm par ielu dzīves drāmu. Garāmgājēji ir atsevišķs stāsts, jo dzīvo savu dzīvi – staigā pa ielām, iepērkas, sarunājas, ēd hotdogus galu galā, un tas viss kāmēr Niko traucas garām ar ātrumu 160 kilometri stundā. Ielas paliek tukšākas naktī vai lietainā laikā, pilnākas rītos un dienas vidū. Un kur nu bez leģendārajiem Ņujorkas Liberty City meža dīvainīšiem – ielu muzikantiem, trakiem praviešiem un pārējiem īstas metropoles tradicionālajiem iemītniekiem.
Mobilais telefons, jebkura mūsdienu cilvēka labākais draugs, būs jūsu draugs arī spēlē – jo lielākā daļa sižetisko darbību būs tādā vai citādā veidā saistītas ar šo ierīci. Saņemt misijas, piezvanīt draugiem, plānot tikšanās , nofotografēt aizdomās turamo ar iebūvēto kameru un pat uzsākt tīkla spēli – tas viss tikai ar spēles mobīlā palīdzību.
Kā atsevišķu geimpleja sastāvdaļu Rockstar izvēlējās izveidot šos te „draudziņus”, kuri nepārtraukti dod par sevi ziņu pa augstāk minēto mob. telefonu un prasa pievērst sev uzmanību. Un lai gan es pilnībā saprotu autoru vēlmi vienlaikus ieviest arī single spēlēs savdabīgu socializēšanās analogu, vienlaikus labāk prezentējot daudzos spēles varoņus, tomēr jau pēc neilga laika tas sāk apnikt, bet vēlāk kārtējo reizi vest debīlo Romanu ēst picas vai piedzerties kļūst pavisam neciešami. Mīnuss šeit.
Un pavisam jocīgs liekas Rockstar lēmums atteikties no tik ļoti pierastajām ārpusmisiju aktivitātēm – no tām palikušas vien policijas misijas un darbi pie takša stūres, abas nežēlīgi kastrētas. Nemaz nešaubos, ka daudzi spēlētāji labāk izvēlētos pildīt ambulances vai ugunsdzēsēju misijas, nekā izklaidēt kārtējo uzmācīgo „draudziņu”, un nav arī skaidrs kādēļ spēlē ar 1000 un 1 citu sīkumu nevarēja atstāt abas iespējas, bet nu ok. Varbūt taupās piekš DLC?
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Fizikas eiforija
Pateicoties fizikas dzinim Euphoria, mūs gaida agrāk kaut kas neredzēts – tagad visiem spēles personāžiem tiešām ir savs svars un tas reaģē uz visām kustībām, gan no spēlētāju puses, gan no ārpasaules. Varoņi iet, skrien, pakrīt, kluburē, gāžas un streipuļo gluži kā dzīvi – tas vienkārši ir jāredz. Ne tikai Niko vai personāži – arī automobīļi vadās pilnīgi dažādi, par motocikliem nemaz nerunājot. Lielā ātrumā ietriekties pretīmbraucošā mašīnā, izlidot pa priekšējo stiklu, izlidot caur pāris kokiem un krūmājam lai beidzot piezemētos tuvākajā atkritumu kaudzē – vēl nekad, NEKAD tas nebija tik satriecoši!
Realistiska palikusi arī šaušana, jo pat visparastākā pistole spēlē ir ļoti, ļoti nopietns ierocis, ar kuru pāris šāvienos var nobeigt kā nopietnu pretinieku, tā arī pašu spēlētāju. Nemaz nerunājot par nopietnāka kalibra stroķiem. Paildzināt dzīvi palīdzēs sērijas jaunums - cover sistēma (līdzīgi kā Gears of War, R6Vegas un vēl kaudzē next-gen spēļu, tomēr šeit cover nav pašmērķis, bet gan organisks geimpleja papildinājums), kā arī pagaidām labākais auto-aim izpildījums, kas Grand Theft Auto spēlēs bijis. Trāpīt – var, pārbaudīts!
Visbeidzot, kā tas viss reāli darbojas. Ar iepriekšējām GTA daļām (īpaši uz PlayStation 2 konsoles) vienmēr bija tā, ka veidotāji allaž salika tur nedaudz vairāk, nekā nabaga konsule spēja pavilkt, un, lai gan arī šoreiz spēle izspiež gandrīz visas sulas no jūsu PS3/Xbox360, tomēr framerate kritums ir gandrīz nemanāms, un objektu pop-up traucē varbūt vienīgi uz Xbox360. Vārdu sakot – viss iet gandrīz vai ideāli (no otras puses, 60FPS tas nav, un tas ir jūtams).
Kopsavilkuma vietā
Un, pat ja varbūt dziļi sirdī gribējās daudz vairāk – lielāku dažādību, augstāku framerate, interesantākas blakusmisijas (par šo kļūmi noteikti priecājas „Saint’s Row 2” veidotāji), mēs vismaz dabūjām labāko virtuālo pilsētu evar! Un vispār, spēlē ir tik ļoti daudz visa kā sabāzts, ja lielākā daļa spēlētāju visdrīzāk palaidīs lielu daļu no tā visa garām, un, brīžiem vienkārši vizinoties pa Liberty Citu, man paliek reāli skumji – skumji apzināties faktu, ka arī es nekad, NEKAD neredzēšu pilnīgi VISU, ko izstrādātāji pacentušies sabāzt spēlē. Tāds, lūk, subjektīvais viedoklis.
Un tomēr labāk par visu runā viens fakts – spēles kastītes pilnu cenu viegli atpelna elementārs brauciens ar taksi pasažiera statusā no viena Liberty City gala līdz otram, jo tas tiešām ir kaut kas pavisam jauns, svaigs un līdz tam videospēlēs nepieredzēts, un mūsdienās tas nav maz.
Viss pārējais ir, kā saka, pievienotā vērtība.
Grafika: 9
Skaņa: 10
Sižets: 8
Dizains: 9
Gameplay: 8